Olen sulkenut.
Sanoin, että olen sulkenut jo.
Apua.
23 vuotta myöhemmin
Roman?
- Helen!
Olet aina yhtä täsmällinen. - Roman.
Ei sinun tarvitse aina pakettia tilata saadaksesi nähdä minut.
Tiedän.
Sinun pitää kuitata tämä.
Tänään on syntymäpäiväsi. Olen maalannut sinulle jotakin.
Ajattelin että tykkäisit siitä, taiteellinen kun olet.
Ketä se esittää? - Sinua.
Eihän se näytä minulta. - Muut saattavat olla eri mieltä.
Niin sinä kai sanot kaikille tytöille. - Vain sinulle.
En voi. - Teinkö minä jotain?
Et, ei se sinusta johdu. En vain voi.
Ei se mitään.
Kun huomaat, mitä haluat, tiedät missä olen.
Merkillistä. - Mikä?
Tuoko sinä? Et sinä tuossa ole. - Ei se minua esitä.
Kyllä on pelottava paikka.
Mitä? Täällä on kammottavaa.
Istumme sen huoneen edessä, jossa äitisi teki itsemurhan 23 vuotta sitten
Kas tässä.
Mikä se on? On syntymäpäiväsi. Minun pitäisi antaa sinulle lahja.
Avaa se.
Voi että!
Luulin kadottaneeni tämän. - Otin sen, kun olin luonasi yötä.
Miksi? - En tiedä.
Olin ehkä kateellinen sinulle... Tavaroistasi, perheestäsi.
Minä en muista mitään. Olin yhdentoista.
Katselin vanhoja tavaroita. Halusin hyvittää.
Minullahan ei ole ollut kotia. Tämä paikka on...
Täällä on turvallinen olo, tai jotain sinne päin. En tiedä.
Ai että turvallinen?
Rakastan sinua.
Kauheaa, että äitisi tappoi itsensä saastaisessa motellihuoneessa.
Mitä jos olen samanlainen? - Helen! Ei se niin mene.
Mikä synkkyys häntä sitten ahdistikin, et ole samanlainen.
Kyllä minä sen tietäisin. - Oletko niin tarkkasilmäinen?
Olen näyttelijä. Empatia kuuluu kykyihini.
Ja suihin otot.
Siitä puheen ollen... Ediltä tuli viesti. Hän tarvitsee minua.
Täytyy mennä harjoituksiin.
Onko se hyvä näytelmä?
Ed on nero, ja minä olen hänen muusansa.
Ja minä olen maksanut sen, joten parasta olla.
Kuule, minä otan tämän. - Älä nyt, Molly.
Ehkä sinustakin tulee vielä kuuluisa.
Helen, herää.
Helen on saanut vakavan päävamman.
Emme tiedä miten pahan, emmekä sitä, miten kauan toipuminen kestää-
tai sitä, miten se vaikuttaa Helenin päivittäiseen elämään.
On vaikea sanoa, mitä kaikkea vamma aiheuttaa.
Ei hätää, olet nuori. Luut paranevat nopeasti.
Lääkärin mukaan olet kunnossa parin viikon kuluttua.
Tuletko sinä? Nämä juhlat ovat sinun kunniaksesi.
Odota vähän. - Selvä.
Ihan kiva taulu.
Helen! - Sinä olet varmaankin Ed.
Ja sinä Helen. Se Helen, josta Molly puhuu koko ajan.
Joo, minä se olen.
Olet söötimpi kuin kuvittelin. - Ja sinä sellainen kuin kuvittelin.
Haluatko vähän? - Ei kiitos.
Ja niin se menee. Menee ja menee.
Niin kuin kohtalo määrää.
Eikä siinä auta lihan kärventäminen eikä viinilasin kaataminen-
saatikka kirvelevät kyyneleet. Et voi häivyttää järkähtämätöntä...
...raivoa!
Herää.
Molly, haloo? - Kun kaadut, kaadut kunnolla.
Miten minä tänne jouduin? - Minne?
Olin pyörällä. Olen parkkitalossa.
En tiedä edes, miten pääsit töihin eilisillan jälkeen.
Miten minä jouduin tänne? - Mitä? Helen, hitto vie.
Minun on saatava kahvia. Kuulimme lähtösi aamulla.
Tämä on mahdotonta. - Pitää mennä harjoituksiin. Juo vettä
TAPA HÄNET
Hei, illalla on juomaharjoitukset. Koko seurue tulee. Sopiiko?
Joo, sopii. - Hyvä. Rakastan sinua.
Huhuu?
Helen!
Helen?
Mitä hittoa, Helen!
Mitä jalallesi on tapahtunut?
Helen?
Helen!
Helen, avaa ovi! - Anna minun olla!
Mitä sinä touhuat? - En tiedä.
Missä olet ollut? - En muista.
Kävelit kaupungilla pelkkä pyyhe ylläsi?-En muista mitään.
Olin kuntosalilla.
Olin pukuhuoneessa, ja joku nainen oli suihkussa.
Nainen naisten pukuhuoneessa? Järkyttävää.
Anteeksi, että pilasin harjoitukset. - Se oli tosi aito juttu.
Viemme sinut lääkäriin huomenna.
Hyvä on. - Onko?
Mitä nyt? - Ei mitään.
Ensin olen jossakin, ja heti sen jälkeen jossakin muualla.
Kuin kävelisin unissani. - Kuuletko ääniä?
Joo.
Näetkö jotain? - Kuten mitä?
Jotain epätavallista.
En tiedä. - Näetkö?
Ehkä. - Sitä et ole ikinä sanonut.
Puhutaan suvustasi. - En halua.
Etkö halua? - Helen.
Minulla ei ole sukulaisia. - Helen, kerro äidistäsi.
Mitä hänen äidistään? - En minä ole hullu.
Ei kukaan niin ole sanonutkaan.
Sanot sitten vain, että olen kuin äitini, vaikka en ole.
Jätä meidät kahden.
Tavataanko kotona? - Joo.
Soita sitten. Hyvin kaikki menee.
Tehdään näin. Pannaan sinut magneettikuvaukseen.
Näemme sitten, mitä päässäsi tapahtuu.
Se on ihan rutiinijuttu. Olen varma, että syytä huoleen ei ole.
Helen, tri Headley tässä. Sinun on heti tultava sairaalaan.
Olemme saaneet kuvat, ja uskon että haluat nähdä tämän.
Tämä tumma varjo ja oireet, joita sinulla on, viittaavat...
Aivokasvaimeenko?-Teknisesti, mutta tämä on eri juttu-
ja harvinainen. Katso.
Tämä tässä näyttää kehittymättömältä selkärangan osalta.
Miten?-Sinulla on, tai on ollut, kaksossisar.
Oletko kuullut puhuttavan kadonnut kaksonen-syndroomasta?
En ole.
En ole täysin varma, mutta jos minulla olisi rahaa, jota sijoittaa-
löisin vetoa, että äitisi odotti kaksosia.
Toinen kuoli kohdussa.
Tämä ei jäänyt äitiisi, vaan sinuun.
Ruumiiseesi, päähäsi.
Se on ollut siellä koko elämäsi ajan.
Tämä geneettinen materiaali aktivoitui vasta onnettomuuden jälkeen.
Sen saivat aikaan päähäsi kohonneet kemikaalit.
Ajan tajun katoaminen, estojen puuttuminen, aggressiivisuus...
Sitä kaikkea ohjaa etuaivokuori.
Osa aivoista, joka tekee sinusta sinut. - Onko päässäni joku toinen ihminen?
Ei se ihminen ole, vaan se on geneettistä materiaalia.
Oireistasi päätellen se on alkanut kasvaa onnettomuuden jälkeen.
Kun se kasvaa, aivoihin syntyy painetta eikä se ole hyvä asia.
Mitä minun pitää tehdä? - Varaan sinulle ajan leikkaukseen.
Leikkaukseen?
Haluan ajatella sitä. - Hyvä on.
Mutta ei se katoa itsekseen.
Ilmoita sitten, niin varaamme ajan.
Haloo.
Helen!
Ottakaa pois se.
Miltä se tuntui?
Kummalliselta. Olen lapsuudesta asti tuntenut olevani puolinainen.
Sitä ei voi selittää. Näin se menee:
Koko maailma on juhla, johon kaikki on kutsuttu. Minä olen juhlassa-
mutta en ole kutsuttu. Seison vain yksin nurkassa.
Näkymättömänä, sillä en tiennyt miltä tuntuu olla kokonainen.
Mutta sitten aivoista löytyi veli josta en tiennyt mitään.
Meitä on monta, ja luullaan, että kyse on kuolleesta kaksosesta-
mutta minä luulen, että juuri he ovat elossa-
ja että me olemme kadonneita.
Katoavat kaksoset... Tiede...
On tunne, että minulle tapahtuu jotakin, jota ei voi leikata pois.
On juuri saanut selville, että on kaksonen. Se pitää tajuta.
Tajunnan menetys johtuu aivoissa olevasta paineesta. En tiedä...
Jos jokin tuntuu oudolta mene käymään lääkärillä.
Minun täytyykin mennä sinne pian. - Milloin leikkaus on?
Kolmen päivän kuluttua. - Ja sitten kaikki on ohi.
Helposti sinä sen hoidat.
Näytät sitten hurjalta. Ripleyn ja Jeanne D'Arcin lapselta.
Koko juttu pelottaa minua.
Hän kehittyi äidin ruumiissa ja siirtyi minuun.
On jotenkin niin syyllinen olo.
Helen, et sinä syyllinen ole. Ei se sinun vika ole.
Tässä.
Kiitos.
Otetaan nyt kuva meistä kolmesta. - Älä.
Täytyy mennä harjoituksiin. Lepää, älä mene ulos.
Mitä...
Molly?
Molly, panitko sinä taulun takaisin tuonne?
Molly!
Mitä helvettiä?
Roman?
Roman, toin sen typerän taulun takaisin.
Roman?
Helen, päästä irti minut. Vapauta minut.
Tiesin että palaisit mietittyäsi kuka olet. Tule tänne.
Haluan nähdä sinut. Nussitaanko? Etkö halua? Sano se.
Helen, päästä minut irti. Vapauta minut.
Tiesin että sinä... - Roman, missä olet?
MINÄ TULEN
Nyt tämä paska saa riittää!
Yritä nyt, saatanan akka.
Vielä kolme päivää.
Koeta kestää nämä kolme päivää.
Minne olemme menossa? - Motelli Geminiin.
Olen ajatellut sinua niistä juhlista lähtien...
Helen? - Niin.
Saanko tulla sisälle? Juteltaisiin. - Joo, odota vähän.
Mitä nyt? - Kello on seitsemän.
Esitys alkaa tunnin kuluttua. - Tiedän. Valmistaudun paraikaa.
Oletko nähnyt Ediä? - En.
Jäänkö odottamaan sinua? - Minun täytyy vain...
Mitä olet tehnyt sisällä koko päivän? - En mitään. Tavataan siellä.
No hyvä on.
Hei, ei sinne saa mennä!
ENSI-ILTA
Helen!
Mitä kädellesi on tapahtunut?
Meidän täytyy puhua tapahtuneesta. - Ei.
Odota. Odota!
Mitä nyt?
Saat kolme sekuntia aikaa. Kolme, kaksi...
Taidan olla rakastunut sinuun. - Luoja, senkin hullu!
Kun tapasimme sinä iltana juhlissa. Sinussa oli jotain.
Se oli synkkää ja vaarallista. Se hyökyi sinusta aaltoina.
Pysähdy! Kuuntele.
Kuin olisit ollut hullu, mutta hyvällä tavalla. Tunnen sen hajun.
Haistan sen. Se ympäröi sinua. En voi lakata ajattelemasta sinua.
Ja sitten se eilisiltainen, luoja! - Mistä sinä puhut?
Sinähän tulit luokseni. Muistatko? Lähdimme ajelemaan.
Sille motellille, joka riivaa sinua. Huone numero kaksi.
Sanoit, että se oli ensimmäinen kerta. Täytyy sen tarkoittaa jotakin.
Yritä ymmärtää. Mikään minussa ei ole todellista. Ei mikään, vain sinä.
En osaa selittää sitä. Tarvitsen sitä uudestaan. Kiltti?
Mitä haluat, Ed? - Haluan sinut.
Mitä sinä minulle tekisit? Sano.
Ed, käytä sanoja.
Haluan panna sinua ja rajusti. Rajummin kuin sinua on ikinä pantu.
Tiedätkö, mikä olet?
Luulet olevasi mies noine hiuksinesi-
partoinesi ja tatuointeinesi, surkeine runoinesi ja pornofantasioinesi.
Mutta et sinä mikään mies ole. Olet vain hiton poika.
Sano se.
Mikä? - Sano, että olet poika.
Olen pieni poika. - En sano.
Sano, niin saat sitten. Saat minulta mitä haluat.
Olen poika. Olen pieni poika.
Kysy minulta mitä haluat, pikkupoika. - Revi minut kappaleiksi.
Ota housut jalasta.
Liikkumatta, tai katkaisen sen. - Mitä helvettiä sinä teet?
Sanoit haluavasi sitä synkällä ja vaarallisella tavalla.
Tätähän sinä haluat, eikö niin? Että katkaisen sen.
Ei, ei! - Pelottaako?
Pelottaa! - Pelottaako ihan oikeasti?
Lopeta, kiltti.
Vitun huora!
Älä kerro Mollylle mitään, ethän? Saakeli!
Tiedän, kuka olet.
Ei, tämä ei ole totta.
Ei, ei.
Pysy täällä. Kaikki menee hyvin kunhan pysyt täällä.
Pysy täällä.
Molly?
Tiedätkö mitä kello on? - En. On yö.
Molly...
En tiedä mitä minulle tapahtuu. - Minä tiedän. Olet sairas.
Olet hyvin sairas. - Ei, se johtuu siitä jutusta.
Ei nyt ole kyse aivoistasi vaan mielestäsi.
Sinä tarvitset apua. - Mitä?
Tulin eilen esityksestä. Se meni muuten hyvin, jos kiinnostaa.
Menin huoneeseesi tavatakseni ystävääni. Löysin sieltä...
Tämän.
Ja tämän.
Niitä on enemmän. - En minä ole näitä tehnyt.
Kuka sitten? Missä Ed on? - En tiedä.
Missä hän on? - Sanoin jo, etten tiedä!
Oletko tehnyt hänelle jotakin? - En tietenkään ole.
En usko sinua. - Totta se on kuitenkin.
Miksi hän ei sitten soita minulle? Missä hän on?-En tiedä.
Paremmin sinulla menee ilman häntä. - Te nussitte, ettekö nussineetkin?
Mitä? Eikä! - Olen nähnyt, miten hän katsoo sinua.
Molly, kuuntele. Ed on paha. Hän ei ole hyvä.
Hän yritti iskeä minut. Sanoin ei, mutta hän...
Mitä sinä teit? - Pelottelin häntä.
Minulla oli puukko. - Puukko?
Se ei ollut minun. Halusin vain pelotella häntä.
Minä soitan poliisille. - Miksi?
Olet vaarallinen itsellesi ja muille.
Tarvitset apua.
En minä ole tällainen. Leikkauksen jälkeen olen hyvässä kunnossa.
Eivät aivokasvaimen saaneet pelottele ihmisiä puukolla.
En ole tappanut ketään! - En minä niin sanonutkaan.
En minä ole hullu!
Miksi sinä niin sanoit? Sehän on sairasta.
Anteeksi. Sinä tunnet minut, olet siskoni.
Et sinä minun siskoni ole. - Helen ei tekisi mitään pahaa.
Mitä? - Minä en tee pahaa.
Et sinä niin sanonut. Olet hullu. Yritä tajuta se!
Helen, älä!
Helen, sinä satutat minua.
Ei se ole minä. Molly, juokse!
Helen, älä!
En halua sinulle pahaa.
Helen, päästä sisälle.
Sano mitä teit Edille. - Molly, minä pyydän!
Helen, avaa ovi!
Molly!
Pysy kaukana minusta.
Autoon siitä.
Olen pitänyt sinua silmällä.
Haluan vain puhua, joten autoon siitä, hitto vie.
En minä ole huono ihminen.
Tämä on sinun syy.
Haluat leikkiä jotain sairasta leikkiä kanssani.
Olen mies, tajuatko? Olen mies.
Sinä et kyllä tee minulle mitään!
Ed, lopeta. Sinä et ymmärrä. Et tiedä, mihin minusta on.
Riisuudu. - En.
Muistatko sen motellin? Sinä keksit tämän leikin, ja minä leikin sitä nyt.
Käänny ympäri. En satuta sinua. Käänny, kädet seinää vasten.
Älä, Ed! Saatana sinua!
Ylös siitä! Kuulitko?
Älä, älä!
OLEN TÄÄLLÄ
MINÄ OLEN HÄN
Haloo. - Molly?
Helen? Helen, kuuntele. Minä tunnen sinut. Et se ole sinä.
Nussin samalla tavalla kuin äiti. - No et varmana.
Tule kotiin. Voin auttaa sinua.
Kukaan ei voi auttaa minua. Siskoni on pääni sisällä.
Hän on koko ruumiissani.
Minun olisi pitänyt kuolla hänen kanssaan siinä motellissa.
Silloin mitään tällaista ei olisi tapahtunut.
Minun täytyy pysäyttää hänet. - Mitä tarkoitat?
Muuten tämä ei lopu. Takaisin sinne, mistä kaikki alkoi. Anteeksi.
Helen? Rakastan sinua.
Helen! Saakeli!
Minä otan sinut ulos, Helen.
Et voi estää minua.
Sinä kuolet tänä iltana.
Tiedätkö, miten kauan olen odottanut? Nyt on minun vuoro, Helen.
Voin estää sinua. - Olet samanlainen kuin hän. Heikko.
En ole. - Mitä me sitten täällä teemme?
Kaikki päättyy nyt. - Sinun kohdaltasi.
Meidän kummankin. - Hän oli huora.
Lopeta!
Hän yritti tappaa minut, mutta piilouduin sinuun. Sisällesi.
Pidin sinua hengissä.
Kaikki nämä vuodet kanssasi, ja sinun saastainen, hukkaan heitetty elämäsi.
Olet kuoleman oma. - Ei. Helen. Pääsen lopultakin ulos.
Ulos sinusta!
Nyt on minun vuoro, Helen. Minun... vuoro.
Helen?
Helen!
Helen?
Mitä olet tehnyt?
Hän on täällä. - Mitä? Kuka?
Siskoni.
Ei häntä ole oikeasti olemassa. - Molly, juokse.
Enkä. - Ole kiltti ja mene.
Miten monta pilleriä otit? - Kaikki.
Molly... Olen kauhean pahoillani. Kiltti, älä.
Ole kiltti ja mene.
En jätä sinua. En taas.
Rakastan sinua.
Helen, lopeta!
Lopeta!
Anteeksi...
Suomennos: Håkan Mäkelä Ordiovision